1984. Østberlin. Glasnost er ikke i sigte.
Østtyskerne kontrolleres af Stasi.
100.000 ansatte og 200.000 angivere skal sikre proletariatets diktatur.
Dens erklærede mål er at vide alt.
Stå stille. Kig nedad.
Videre.
Han skal tiltales "hr. Kaptajn".
Kom ind.
Sæt Dem.
Hænderne under lårene med håndfladen nedad.
- Hvad har De at fortælle os? - Jeg har ikke gjort noget.
- Jeg ved ikke noget. - De har intet gjort og ved intet.
De mener altså, vi spærrer hæderlige borgere inde for sjov?
Nej, jeg...
At tiltro vores humanistiske system dét er rigeligt til at tilbageholde Dem.
Vi vil hjælpe Deres hukommelse lidt. Indsat nr. 227.
Deres ven og nabo, Dieter Pirmasens, flygtede til Vesten den 28. september.
Og vi har grund til at antage, at han fik hjælp.
Jeg ved ikke noget. Han har ikke sagt, at han ville over.
Jeg hørte det først på arbejdet.
Beskriv for mig, hvad De lavede den 28. september.
- Det er ført til protokols. - Fortæl det igen.
Jeg var ude at gå med mine børn i Treptower Park. Monumentet.
Der mødte jeg en gammel skolekammerat Max Kirchner.
Vi gik med ham hjem og hørte musik til langt ud på aftenen.
Han har telefonen. De kan ringe til ham og få det hele bekræftet.
Jeg kan give Dem nummeret.
Statens fjender er arrogante. Husk på det.
Vi skal have tålmodighed. 40 timers tålmodighed.
Nu spoler vi lidt frem.
Jeg vil gerne sove.
Lad mig nu sove!
Hænderne under lårene.
Fortæl mig en gang til om den 28. september.
Bare lad mig få en time. En smule... en lille smule søvn.
Fortæl en gang til, hvad De foretog Dem den dag.
Hvorfor holder De ham så længe vågen? Det er da umenneskeligt.
En uskyldig bliver time for time mere vred -
- på grund af den uretfærdighed, han oplever. Han råber og skriger.
En skyldig fange bliver mere rolig og tier. Eller græder.
Han ved, hvorfor han sidder der.
Hvis De vil vide, om nogen er skyldig -
- kan De bare udspørge ham, til han ikke kan mere.
...skolekammerat Max Kirchner. Vi gik sammen hjem til ham...
...og hørte musik til langt ud på aftnen.
Han har telefon. De kan ringe til ham og få det hele bekræftet.
Er der noget påfaldende ved hans udtalelser?
- Det er det samme som i starten. - Han siger det samme. Ord for ord.
Når man taler sandt, kan man omformulere det. Og det gør man.
En løgner har indlært sætninger, som han falder tilbage på under pres.
227 lyver. Vi har to vigtige indicier -
- og kan øge intensiteten.
Hvis De ikke giver os navnene, må jeg lade Deres hustru arrestere i nat.
Jan og Nadja kommer på opdragelsesansatalt.
Ønsker De det?
Hvad hedder flygtningens hjælper?
- Gläske. - Igen. Tydeligere.
- Gläske, Werner Gläske. - Werner...
...Gläske.
Stille.
Stille! Hør efter.
Kan nogen sige mig, hvad det er?
Duftspor til hundene.
Det skal tages af efter hver afhøring. Glem det ikke.
Ved forhør arbejder De med socialismens fjender.
Det må De aldrig glemme. Det var alt.
Det var rigtig godt.
Kan du huske, da vi sad her for 20 år siden?
Ved du, at de har tilbudt mig et professorat?
Det handler ikke kun om gode karakterer.
Men takket være dig var mine slet ikke så dårlige.
- Hvad stikker der under? - Du tror altid, jeg har bagtanker.
Jeg ville bare invitere dig i teatret.
Jeg har hørt, at minister Bruno Hempf skal i teatret i aften.
Som leder af Kulturafdelingen bør jeg være til stede.
Det er kl. 19. Vi må hellere gå nu.
Minister Bruno Hempf kl. 1. I parkettet.
Han var i Sikkerhedstjenesten, før han kom i Kulturafdelingen.
Han ryddede kraftigt ud på teaterscenen dengang.
Georg Dreyman, digteren.
Præcis den arrogante type, jeg advarer mine studenter om.
Men loyal. Hvis alle var som ham, var jeg arbejdsløs.
Han skriver intet mistænkeligt, men de læser ham alligevel i Vesten.
For ham er DDR det bedste land i verden.
Nu skal du se.
- Kære barn, hvad er der? Et nyt syn? - Sig noget, Marta!
- Din Arthur... lever ikke mere. - Arthur?
- Tror du ikke, du tager fejl? - Nej, søster. Tro mig.
Han styrtede i døden.
Det store hjul knuste ham.
Jeg ser det.
Men ville hellere se enhver anden forskrækkelighed.
Hvorfor kan jeg ikke slippe for disse syner?
Elena, gå hjem -
- med dine sorger.
Nå, hvad synes du?
- En god mand, ham Dreyman, ikke? - Jeg ville lade ham overvåge.
Overvåge? Al den undervisning smadrer dine instinkter, Wiesler.
- Jeg ville endda selv stå for det. - Han er da så ren som nogen.
Selv Hempf kommer til hans premiere. Vi skyder bare os selv i foden.
Jeg går lige nedenunder.
KÆRLIGHEDENS ANSIGTER
Jeg har hørt meget om Deres arbejde. Kulturen er i gode hænder, siges det.
- Deres navn nævnes ofte i partiet. - Vi er partiets skjold og sværd.
Det er jeg hele tiden bevidst om.
Hvad mener De om ham?
Georg Dreyman?
- Måske... - Måske hvad?
Måske er han ikke så ren, som han ser ud til.
Grubitz! Det er derfor, mænd som De og jeg står i spidsen.
Et almindeligt stasi-fjols ville sige: "Han er en af de bedste. Loyal."
Men vi ser igennem den slags. De kommer helt til tops, Grubitz.
Ja, der er noget galt med ham. Det kan jeg bare mærke.
På torsdag er der fest hos Dreyman.
Med tvivlsomme gæster. Hauser og hele slænget.
Prøv at bygge noget op inden da. En lille, diskret overvågning.
Niveau A og B. Ikke noget påfaldende. Han har mægtige venner.
Ingen må vide noget om det, før vi har noget på ham.
Men hvis De finder noget på ham, får De en stor ven i Centralkomiteen.
Forstår De, hvad jeg mener?
Kære hr. Minister, hav en god aften.
Hvorfor glor han sådan?
Hvad laver han i det hele taget her? Han har nok et godt øje til dig.
Jeg vil ikke undlade at skåle for vores kunstner.
En eller anden stor socialist sagde engang:
"Digteren er sjælens ingeniør."
Og Georg Dreyman er en af landets betydeligste ingeniører.
- Indtagende, din lille sengekammerat. - Paul. Hold op.
Og også for Christa-Maria Sieland.
Den smukkeste perle i DDR. Jeg tåler ingen modsigelser.
Så lad os hæve vores glas for Christa-Maria Sieland. Hun leve!
- Han må ikke tale til dig! - Bliv hos mig.
Og nu til noget for sjælen.
Må jeg?
- Hvordan var min lille tale? - Mange tak.
Deres teaterstykke var godt.
- Jeg mener det virkelig. - "Sjælens ingeniør..."
- Det var Stalin, De citerede. - Jaså.
Jeg kan også godt lide at provokere, hr. Hauser.
Men i modsætning til Dem ved jeg, hvor langt man kan gå.
Se på vores kære Dreyman. Han ved, at partiet har brug for kunstnere -
- men at kunstnerne har mere brug for partiet.
Hvis I kun skal tale politik, finder jeg en anden at danse med.
- Jeg er klar. - For sent.
- Jeg følger teatret med interesse. - Før i tiden forfulgte De teatret.
Det er i orden. Hr. Hauser og jeg har kendt hinanden i mange år.
Schwalber! De gjorde det også godt.
Dreyman, det er godt, De arbejder med sådan en instruktør.
Sådan har det ikke altid været.
Taler De om Jerska?
Jeg mener jo, De dømte ham for hårdt.
Ja, han gik over stregen. Helt sikkert.
Men prøv at sætte Dem i hans sted.
De er også ærekær.
Han kan ikke trække sin underskrift på den erklæring tilbage.
Han kunne arbejde på et hvilket som helst teater i Vesten.
Men han vil ikke herfra. Han tror fuldt og fast på socialismen.
Og på dette land. Hans arbejdsforbud er...
Arbejdsforbud? Den slags har vi ikke her.
De burde være mere omhyggelig med Deres ordvalg.
Hr. Hempf, mellem os sagt...
Mine stykker er ikke gode nok til at nøjes med Schwalber.
Jeg har brug for Jerska. Og jeg tror, at de bedømmer ham for hårdt.
Jamen, det tror jeg ikke. Men det er det gode ved Deres stykker:
Menneskekærligheden. Troen på, at man kan ændre sig.
Dreyman, uanset hvor meget de skriver om det -
- så forandrer folk sig ikke.
- Men hvordan har han det ellers? - Han håber på, at forbud...
...at han snart får lov at arbejde igen.
- Kan han håbe på det? - Naturligvis.
Så længe han lever. Og endnu længere.
For som De ved, er håbet, det der dør sidst.
Overvågningen er klar til at installere mikrofoner i morgen.
Men alt skal være klar til torsdag. Ellers har du frie hænder. Går det?
Godnat.
... og landbrugsjord, der bliver fuldt udnyttet.
Den økonomiske strategi fra den 10. partikongres er solid.
Jeg må op, ellers får jeg ballade med min kæreste.
- Din kæreste? Nå. - Kom nu og spil.
20 minutter.
- Ja? - Fru Meineke...
Ét ord til nogen, og Deres Mascha bliver aldrig læge.
- Har De forstået? - Ja.
Send fru Meineke en erkendtlighed for hendes samarbejdsvilje.
Er det allerede torsdag igen?
Som tiden dog går. Men det er nok meget godt.
- Hvordan går det? - Ikke så ringe.
- Støjniveauet er ikke altid så højt. - Nej, kun om torsdagen.
Ja...
- Vi savnede dig til premieren. - Havde Schwalber nogle gode ideer?
- De gode ting stjal han fra dig. - Så lever jeg stadig.
Jeg kan ikke klare de der fedladne, opstadsede folk til premierer mere.
Det lyder ikke som mig, vil du nok sige.
Men måske lyder det netop som mig.
Dengang var jeg måske ikke den rigtige Jerska.
Venlighed og menneskekærlighed blev næret af den succes -
- som jeg kunne takke pampernes velvilje for.
Men nu skal jeg ikke jamre mere.
I mit næste liv vil jeg også være forfatter.
En lykkelig forfatter, der altid har lov at skrive.
Ligesom dig.
Hvad har en instruktør, der ikke må iscenesætte?
Ikke mere end en filmhelt uden film eller en møller uden mel.
Han har ingenting.
Slet ingenting.
Albert, til premieren var minister Hempf der også.
Jeg talte med ham om dit forbud.
Det ser godt ud.
Han gav mig forhåbninger. Bogstavelig talt. Helt konkret.
Gjorde han?
Det er godt.
Billig georgisk vin fra Château Jerska.
Hvordan går det med vores hellige dranker? Kommer han?
Jeg glemte at spørge ham.
Du er stærk og kraftfuld. Sådan, som jeg vil have det.
- Luk ikke mørket ind i dit liv. - Albert er min ven.
- Og du er min kæreste. - Der står 50 år!
Men jeg bliver da 40, ikke?
Glem nu ikke, at du har lovet at tage slips på til din fødselsdag.
Det vil jeg gerne, men jeg ejer ikke et slips.
Bon anniversaire!
- Et slips? - Du ville jo ikke have bøger.
Du kan måske slet ikke binde det, din gamle arbejderpoet?
Jeg kan godt binde et slips. Jeg er født med slips på.
Du glemmer, at jeg af egen kraft måtte kæmpe mod borgerskabets lænker.
Så må du tage lænkerne på for min skyld i dag.
Nå. At binde et slips er da ikke noget særligt.
Fru Meineke, vil De ikke lige komme herind et øjeblik?
Kan De binde et slips?
De kan ikke forestille Dem, hvor taknemlig jeg er.
- Har De det ikke godt? - Jo. Helt fint.
Færdig?
Storartet. Perfekt. Det kunne ikke være bedre.
Men det er vores lille hemmelighed. Kan De holde på en hemmelighed?
Ja...
Hold da op.
Det troede jeg ikke. Du skjuler ellers ikke dine færdigheder.
Du har ingen anelse om, hvad jeg ellers kan.
Den første gæst.
Nu har vores kære nabo igen låst gadedøren. Gider du?
Ja, nu skal jeg.
Maestro! Vores ydmyge gaver.
Jeg sagde jo udtrykkeligt "ingen bøger". Men tak.
Pak nu op.
- Noget at drikke? - Sodavand.
- Vodka. - Nu skal jeg.
- Hvorfor sidder Albert helt alene? - Han vil ikke snakke med os.
Han sendte os væk.
Jeg har også noget med til dig.
Er du bare kommet herhen for at læse?
Det er Brecht.
Jeg føler mig som en plattenslager blandt alle de andre.
Plattenslager? Hold dog op!
Du mister realitetssansen.
Du ved da, at vi beundrer dig. Alle sammen.
Ja, for noget, jeg lavede for 10 år siden.
Og sikkert ikke kan lave igen.
Min yndlingsinstruktør. Vent lidt! Jeg vil spørge dig om noget.
Fortæl mig, hvordan du har opnået den position.
Talent, naturligvis. Men hvad har du ellers gjort?
Alle ved, du arbejder for Stasi, din umulius.
- Hvad er det, du insinuerer?! - Paul!
Schwalber, du må undskylde. Han har drukket for meget.
Jamen, du ved da, han arbejder for Stasi.
Nej, Paul. Det ved jeg ikke noget om.
Du er så ynkelig en idealist, at du er blevet en pamper.
Hvem har ødelagt det for Jerska? Stikkere, forrædere og medløbere!
Du må tage et standpunkt, ellers er du umenneskelig.
Hvis du vil gøre noget, så kan du bare ringe.
Ellers behøver vi ikke ses mere.
- Dine venner har ikke ligefrem smag. - Nu er du uretfærdig.
- Her er fx en dejlig kløpind. - Det er en salatgaffel.
Jamen, alligevel.
Og se her. Jeg vil skrive mit næste stykke med den her.
Du har heller ingen smag.
Jo, på visse punkter.
- Den fik jeg af Jerska. - Han gav dig selvfølgelig en bog.
SONATE FOR DET GODE MENNESKE
Lazlo og CMS pakker gaver ud.
Derpå sandsynligvis samleje.
De kommer for sent.
Undskyld. Når der er rødt hele vejen, bliver man let 4 minutter forsinket.
De ved, hvordan det er.
De er allerede i gang. Utroligt!
Kunstnere... Hos dem er der altid gang i den.
Derfor overvåger jeg hellere kunstnere end præster og frihedsapostle.
Vi ses i morgen formiddag kl. 11.
Albert Jerska, operation Oldenborre. Systematisk som altid.
Du får akterne tilsendt. Lad os få lidt frokost. Kom.
BSG volleyballhold mødes kl. 19.
Du glemmer hurtigt. Stabsbordet er derovre.
Et sted skal socialismen jo begynde.
Du har forespurgt, hvis limousine der kørte fru Sieland hemmeligt hjem.
Det var minister Hempfs bil.
Vi kan ikke forulempe højtstående kammerater.
Jeg har strøget det i din rapport. Intet skriftligt om det. Kun mundtligt.
Vi hjælper en fra Centralkomiteen med at rydde en rival af vejen.
Jeg behøver vel ikke sige, hvad det betyder for min karriere, og din -
- hvis vi finder noget.
Er det derfor, vi gør det? Kan du huske vores ed fra dengang?
- "Partiets skjold og sværd." - Partiet er dets medlemmer.
Og hvis de har indflydelse, så meget desto bedre
Jeg har en ny.
Honecker møder en morgen på kontoret -
- åbner vinduet, ser solen og siger...
Hvad er der?
Undskyld... Det var... Jeg havde...
Nej, nej, fortsæt bare, kære kollega.
Man må da gerne le ad partiformanden. Fortsæt bare.
Jeg kender nok allerede vitsen.
Nå, kom bare. Fortæl.
Altså, Honecker... Jeg mener, generalsekretæren -
- ser solen og siger: "Godmorgen, kære sol."
"Godmorgen, kære sol." Sådan.
Og solen svarer: "Godmorgen, kære Erich."
Til middag åbner Erich vinduet, ser solen og siger:
"Goddag, kære sol." Og solen siger: "Goddag, kære Erich."
Og efter fyraften går Honecker hen og siger: "Godaften, kære sol."
Men solen svarer ikke.
Så han siger igen: "Godaften, kære sol. Hvad er der?"
Så siger solen: "Op i røven med dig. Nu er jeg jo i Vesten."
Navn?
Grad? Afdeling?
Mig?
Stigler.
Sekondløjtnant Axel Stigler. Afdeling M.
Jeg behøver vel ikke fortælle, hvad det betyder for Deres karriere.
Undskyld, hr. Oberstløjtnant, jeg har jo bare...
De har hånet vores parti.
De gjorde nar, og det er sikkert kun toppen af isbjerget.
Det vil jeg anmelde til ministerens kontor.
Det var bare for sjov. Men ret morsomt, ikke?
Deres var også god. Jeg kender en, der er bedre.
Hvad er forskellen på Erich Honecker og en telefon?
Der er ingen forskel. Ud af røret, nyt nummer.
- Kommer du med? - Næ tak, jeg skal hjem.
Er det koldt?
Christa, du glemte vores møde i torsdags.
Eller havde din digter måske fødselsdag to torsdage i træk?
Kom, stig ind.
Stig ind!
Du ved ikke, hvad der er godt for dig.
Bare rolig.
Jeg passer på dig.
Sig, at du ikke har lyst.
Bare ét ord så lader jeg dig straks gå.
Jeg har en aftale.
Hvor tror du, vi kører hen?
Jeg kører dig jo hen til ham.
Og det går endda hurtigere.
Nu er det tid til den bitre sandhed.
Ja, ja...
Idioter!
Vi ses næste torsdag på Metropol.
Christa...
Hold om mig.
Godaften, hr. Kaptajn.
De kommer igen 5 minutter for sent.
Godaften. 11. sal. Til højre.
Jeg er heroppe.
- Hvordan er De kommet ind? - Her bor mange fra ministeriet.
- Jeg har vist ikke været hos dig før. - Det tror jeg heller ikke.
Nå, var det godt?
Bliv lidt hos mig.
Det kan jeg ikke. Jeg har en kunde klokken halv.
Jeg arbejder efter et skema.
Halv to? Det når De ikke.
Jo, jeg gør. Bare rolig.
Bestil mere tid næste gang. Hejsa.
- Georg? Har du hørt dét om Hauser? - Nej, hvad?
Han har ikke fået rejsetilladelse til at holde forelæsning i Vesten.
Kommer det bag på dig?
Når han er så arrogant, måtte det jo komme.
Ville du lade ham rejse, hvis du var dem?
CMS kommer hjem. Lazlo bifalder Hausers rejseforbud.
- Har du set min gule Brecht-bog? - Hvad?
Jeg ved ikke, hvor den er.
Underligt. Jeg kunne sværge på...
En dejlig dag med blå septemberhimmel.
Så stille lå vi under træets løv.
Og jeg holdt min kære i mine arme.
Det var så skønt som i en stille søvn.
Og over os på den smukke sommerhimmel -
- der var en sky, jeg længe kigged' på.
Den var helt hvid og hang så smukt deroppe.
Men pludselig forsvandt den i det blå.
- Ja? - Georg? Det er Wallner.
Hvad er der?
Det er Jerska. Han hængte sig i går aftes.
Georg?
Jeg lægger på.
Jeg tænker tit på det, Lenin sagde om Beethovens Appassionata:
"Hvis jeg lytter til den, kan jeg ikke afslutte revolutionen."
Kan nogen, der har hørt det her stykke -
- altså virkelig hørt det -
- være et dårligt menneske?
Er det rigtigt, at du er hos Stasi?
Ved du overhovedet, hvad Stasi er?
Ja, nogle slemme mænd, der spærrer folk inde, si"r min far.
Nå, hvad hedder din...
Min hvad?
Bold. Hvad hedder din bold?
Du er fjollet. Bolde hedder da ikke noget.
Det hele kører, hr. Minister. Den allernyeste teknik.
Bag hver lyskontakt, selv på toilettet.
- Klar til niveau C. - De sagde, De ville finde noget.
Så det gør De!
Jeg ville end ikke råde min værste fjende til at skuffe mig.
Forsvind så.
Nowack, De skal overvåge Christa-Maria.
Hvert minut, hun ikke er hos mig, skal De rapportere om.
Vi har inddraget Hausers rejsetilladelse til Kulturkonferencen.
Måske giver det noget. De omgås jo hinanden tæt.
Hvordan går det med CMS og ministeren?
De skal mødes i morgen aften, hvis jeg har forstået rytmen rigtigt.
Godt. Vi har begge to meget at vinde på den kærlighedshistorie.
Eller tabe. Glem ikke det.
Jeg har altid kun været bange for to ting.
At være alene og ikke at kunne skrive.
Siden Alberts død er jeg ligeglad med at skrive -
- og med andre mennesker.
Jeg er bare bange for at miste dig.
I aften har du intet at frygte.
- Jeg går kun et par timer. - Hvorhen?
Jeg skal mødes med en klassekammerat. Hun er...
Skal du?
Er det sandt?
Hvad mener du?
Jeg ved det.
Jeg ved, hvor du skal hen.
Vil du ikke nok lade være med at gå derhen?
Du behøver ham ikke.
Jeg kender også til dine piller.
Og til din mistillid til din kunst.
Men du kan da i det mindste have tillid til mig.
Christa-Maria.
Du er en stor kunstner.
Det ved jeg. Og det ved dit publikum også.
Du behøver ham ikke.
Du har ikke brug for ham. Bliv her.
Gå ikke derhen.
Ikke det?
Har jeg ikke brug for ham?
Har jeg ikke brug for det her system?
Og dig?
Du har heller ikke brug for det. Endnu mindre.
Men du går også i seng med dem. Hvorfor gør du det?
Fordi de også kan ødelægge dig på trods af dit talent og din tillid.
De bestemmer, hvem der spiller -
- hvem der må spille, og hvem der instruerer.
Du vil ikke ende som Jerska.
Og det vil heller ikke. Og derfor går jeg.
Du har ret i mange ting. Og jeg vil lave om på det.
Vil du ikke nok lade være? Jeg bønfalder dig. Du må ikke gå.
Nå, chef, kommer jeg til tiden?
Lad mig gætte, hvad de lige har lavet.
Så, nu overtager jeg det.
Jeg skulle nødig være skyld i, at De skal have overarbejde.
"Gå ikke ud ad døren."
Hvor skal hun da hen?
Møde en gammel klassekammerat.
De får en detaljeret rapport i morgen. Det skal jeg nok ordne.
Godnat.
Hvad glor du på?
Mineralvand.
Nej, øh...
Vodka.
Dobbelt.
En til.
Kan jeg få en cognac, tak.
Frue?
Lad mig være i fred. Jeg vil gerne være alene.
- Fru Sieland. - Kender vi hinanden?
De kender ikke mig, men jeg kender Dem.
Der er mange, der elsker Dem for det, De er.
- En skuespiller er aldrig sig selv. - Men det er De.
Jeg har set Dem på scenen.
Der var De mere Dem selv...
...end De er det nu.
- Ved De, hvordan jeg er? - Jeg er jo Deres publikum.
- Jeg må hellere gå. - Hvorhen?
Jeg skal møde en gammel klassekammerat...
Der kan De se. De er ikke Dem selv.
- Ikke det? - Nej.
De kender altså Christa-Maria Sieland rigtig godt.
Tror De, hun ville såre et menneske, som elsker hende meget højt?
Ville hun sælge sig selv for kunstens skyld?
Sælge for kunstens skyld? Det har hun allerede gjort.
Det ville være en dårlig handel.
De er en stor kunstner. Ved De slet ikke det?
Og De er et godt menneske.
"Ved mit vagtskifte diskuterer Lazlo og CMS -
- om CMS skal mødes med klassekammeraten (?).
Så går hun. Lazlo virker ulykkelig over det."
"Efter ca. 20 minutter vender CMS tilbage til Lazlo -
- til både hans og min overraskelse.
Han virker meget lykkelig. Heftig intimitet følger.
Hun siger, hun aldrig vil gå fra ham. Han siger flere gange:
"Nu har jeg kræfter til at udrette noget."
Hermed menes formodentlig, at han vil skrive et nyt stykke.
Lazlos skriveri har nemlig været plaget af problemer de sidste par uger.
Hvad hun mente med sin ytring, er uklart.
Måske at hun i højere grad vil tage sig af Lazlos husholdning.
Resten af natten forløber fredeligt."
Hr. Kaptajn...
Det var bare... Han sover jo også...
God rapport.
Er det?
Jeg vidste ikke, at det var så slemt med ham.
Det gjorde jeg heller ikke.
Om en, der kom over.
Den statslige centralforvaltning for statistik tæller alt. Ved alt.
Hvor mange sko jeg køber om året: 2,3.
Hvor mange bøger jeg læser: 3,2.
Hvor mange studenter der får topkarakter: 6347.
Men én eneste tællelig ting bliver ikke optalt.
Måske fordi selv bureaukrater pines af det: Selvmord.
Men hvis du ringer til Beimler Strasse og spørger -
- hvor mange mennesker fortvivlelsen har drevet i døden -
- så tier vores talorakel og noterer i stedet dit navn.
For statens sikkerhed. De grå herrer sørger for landets sikkerhed.
Og for lykken.
I 1977 holdt vores land op med at tælle selvmord.
Selv-mordere, sådan kaldtes de.
Men de har jo ikke noget med mord at gøre.
De kender hverken til blodrus eller lidenskab.
De kender kun døden. Når alt håb er dødt.
Da vi holdt op med at tælle for 9 år siden -
- var der kun ét land i Europa med flere, der gik i døden. Ungarn.
Derefter kom vi. Landet med den reelt eksisterende socialisme.
En af disse utalte er Albert Jerska, den store instruktør.
Det er ham, jeg vil fortælle om.
Jeg vil finde statistikker over...
...hvor meget mere effektiv Sikkerhedstjenesten er, end vi tror.
Jeg idiot øvede min tale til Vesten herinde.
Siden da er jeg blevet meget musikalsk.
Vi kan også mødes hos mig.
KL. 15, PANKOW-MONUMENTET
Er her sikkert nok?
Min private livvagt. Jeg kalder ham Rolf. Det hedder han sikkert også.
Skyd løs.
Her.
- Og det vil du offentliggøre? - I Vesten. Med din hjælp.
Vil du hjælpe mig?
- Har du fortalt Christa om det? - Nej.
Så hjælper jeg dig på betingelse af, at du skjuler det for hende.
- Hvad? - Det er for hendes egen skyld.
Det kunne trykkes i Spiegel. Jeg kender en af redaktørerne godt.
- Kender du Gregor Hessenstein? - Ikke personligt.
Du må møde ham.
Men at udgive det i dit eget navn kommer ikke på tale.
Medmindre du føler trang til et 48 timer langt forhør.
Det er koldt.
Skal vi gå hjem til mig?
Sikkerhedstjenesten er ikke hjemme hos mig.
Personlig ven af Margot Honecker. Vinder af den nationale pris.
- Andenklasses. - Min lejlighed er ren, siger jeg jo.
Hvis man bare kunne være sikker...
Jeg ved, hvordan vi kan afprøve din lejlighed.
Min onkel Frank kommer jo på besøg hver lørdag fra Vestberlin -
- i sin store, gyldne Mercedes.
Hr. Hauser, det virker ret risikabelt.
Ja, der må jeg give Georg ret. Gemme Deres nevø under bagsædet?
- Jeg ved ikke rigtig. - De kigger da ikke under sæderne.
De bruger spejle til undervognen og banker på udstødningen.
Så er Paul kommet over. Grænsevagterne er ikke for kvikke.
- Hvilken grænseovergang bruger De? - Heinrich-Heine-Strasse. Altid.
Der kender de mig og min gyldne Mercer.
Jeg er gode venner med vagterne.
Og om et par timer ringer jeg med en øl i hånden -
- og bringerjer det gode budskab, at Paul er kommet over.
Nej!
- Hvad med Pauls Stasi-mand? - Rolf.
Rolf, Rolfie, Lille Rolf tror, at Paul er derhjemme.
Og nu må jeg af sted. Han skal jo helst ikke blive kvalt.
Det ville være synd.
Nå, I må have det.
En øl til?
Grænsevagten på Heinrich-Heine-Strasse.
Hvem er det?
Der er ikke nogen.
Kun denne ene gang, min ven.
Okay, som lovet ville Paul have klaret den.
- Overhovedet ingen kontrol? - Næ, kun det sædvanlige.
Så slemme er de heller ikke. Han ville være kommet over.
Mange tak for det, hr. Hauser.
Ingen årsag. Det var ikke særlig farligt.
Nemlig. Jamen, så ses vi. Mange tak.
Og hvad gør vi, når de spørger, hvad vi laver sammen?
Så siger vi...
Vi siger, at I hjælper mig med at skrive et teaterstykke.
Til DDR"s 40-års-jubilæum.
Ja, og det er jo ikke helt forkert.
Hvem havde troet, Sikkerhedstjenesten var så inkompetent?
Hvem havde troet, at det var sådan nogle idioter?
Vent bare.
Ingen særligt bemærkelsesværdige hændelser.
Goddag, hr. Kaptajn. Prøv at høre det her.
Hvorfor raten var på sit højeste i 67 -
- forstår vi godt i vesten. Men 1977? Det må De forklare.
De må beskrive de sociale forhold mere klart.
Det er en litterær tekst. Ikke journalistisk agitation.
Teksten er storartet, som den er. Folk i Vesten skal bare forstå det.
Den skaber furore uanset hvad.
- Det er Hauser! - Selvfølgelig.
Så er han ikke i Vesten.
De skriver på et teaterstykke sammen. Til 40-års-jubilæet.
For mig lyder det altså ikke som et teaterstykke.
Hvad lyder det så som?
Ja, det ved jeg ikke. Men ikke som teater.
De gør Dem mange tanker, seniorsergent Leye.
- De er vel ikke en intellektuel? - Mig? Næ...
- Sådan er jeg ikke. - Så lad være med at opføre Dem sådan.
Jeg har udvalgt Dem, fordi De kender teknikken og ikke stiller spørgsmål.
Overlad tankerne til Deres foresatte.
Javel, hr. Kaptajn. Så går jeg. Mange tak.
Hav det godt. Og jeg ønsker Dem en god arbejdsdag.
Jeg kan skrive det om.
Og så sender jeg Dem det materiale, vi har.
To uger, passer det Dem?
Så kommer De med i martsnummeret. Måske som forsidehistorie.
Det er Christa.
Georg?
Christa, det er Gregor Hessenstein.
- Christa Sieland. - Jamen, det ved jeg da godt.
Er det her en sammensværgelse?
Hauser og jeg skriver på et stykke til DDR's 40-års-dag.
- Sammen? - Spiegel vil skrive om det. Måske.
- Hvem spiller hovedrollen? - Ja, det ville vi spørge om.
Vil du spille Lenin eller hans kære gamle mor?
Du må selv vælge.
Nå, jeg forstyrrer vist. Så tager jeg mig en lur.
Jeres forsigtighed er prisværdig. Jo færre, der ved det, desto bedre.
Stasi skal man ikke spøge med.
Og i den forbindelse har jeg taget noget med.
Jeg ville hellere have haft kagen. Jeg har en skrivemaskine.
Stasi kan spore bogstavtyperne. Hvis teksten bliver taget ved grænsen -
- og er skrevet på Deres maskine, er De i Hohenschönhausen næste dag.
Og det er ikke ligefrem sjovt. Det kan Paul tale med om, ikke?
Men jeg kunne kun opdrive et rødt farvebånd til miniudgaven.
- Har De noget imod at bruge rødt? - Det skal ikke skille os ad.
Er der et sted, De kan gemme den, når De ikke bruger den?
- Ja, jeg finder på noget. - Tag ikke for let på det.
Den næste artikel skulle nødig handle om -
- at ingen ved, hvor Georg Dreyman er blevet af.
Ingen ud over os tre må vide, at den maskine overhovedet findes.
- Er lejligheden helt sikker? - Ja.
Det er det sidste sted i DDR, hvor jeg ustraffet kan sige, hvad jeg vil.
Godt, så lad os skåle på det.
Det er den ægte vare.
Skål for, at det samlede Tyskland får DDR's sande ansigt at se.
Skål.
Det er bedre end russisk champagne. Skål på deres succes.
- Jeg skal tale med Grubitz. - Det kommer ikke på tale.
- Ved du, hvad vi har investeret... - I morgen kl. 14.30.
Hvis han ødelægger det hele, bliver kirken lukket. Så enkelt er det.
Han kan da bare ringe til paven og brokke sig.
Nu har jeg beskæftiget mig længe nok med det pjat. Ja.
Wiesler. Godt, du kom. Jeg vil vise dig noget.
Fængslingsbetingelser for politiske dissidenter fra kunstens verden.
Baseret på personlighedsprofil. Ret videnskabeligt, ikke?
Og se så her. Ph.d. -vejleder: Professor Anton Grubitz.
Hvad siger du så? Det er da fantastisk.
Jeg gav ham kun ni. De skal ikke straks tro, det er let -
- at blive ph.d. Hos mig. Men det er faktisk rigtig godt.
Vidste du, at der kun findes fem kunstnertyper?
Din Dreyman er for eksempel type 4, hysterisk antropocentriker.
Han kan ikke være alene. Skal altid snakke.
Sådan en må aldrig ende i retten. Der ville han blomstre.
Det skal foregå i arresten uden offentlighed.
Fuldstændig ensomhed uden at vide, hvor længe det varer.
Ingen kontakt, ikke engang med vagterne.
God behandling, ingen chikane, ingen mishandling, ingen skandale.
Ikke noget, han senere kunne skrive om.
Efter 10 måneder løslader vi ham. Lige pludselig.
Så er der ingen problemer med ham. Og ved du, hvad det bedste er?
De fleste af dem af type 4, som vi har bearbejdet på den måde -
- hverken skriver eller maler mere, eller hvad kunstnere nu gør.
Uden at vi har presset på nogen måde. Bare sådan.
Så at sige som en gave.
- Hvad bringer dig hid? Dreyman? - Ja, derfor er jeg her.
- Jeg tror, tiden er inde... - Til hvad?
Til at neddrosle indsatsen.
At køre i døgndrift i en så usikker sag er uansvarligt.
Usikker?
Du tror altså ikke, at vi finder noget til ministeren?
Måske, hvis vi gør sagen mere fleksibel.
Hvis vi også kan overvåge Lazlo uden for hans hjem.
- Skal jeg give Udo sagen? - Jeg vil gerne selv køre videre.
- Hvorfor? - Det kunne give resultater.
Jeg må bare have friere hænder.
Hvornår jeg kommer og går...
Måske gør han noget uden for sit hjem.
Jeg bryder mig ikke rigtig om det.
Der er noget, du ikke fortæller.
Nå, men så tager jeg Udo af sagen.
Jeg kan bruge ham i kirkesagen. Giv mig en skriftlig anmodning.
Skriv som begrundelse: "Mangel på mistænkelig affærd."
Wiesler.
Lad mig give dig et råd: Vi går ikke i skole mere.
Det handler ikke om karakterer, men om succes.
Den statslige centralforvaltning for statistik tæller alt. Ved alt.
Hvor mange sko jeg køber om året: 2,3.
Hvor mange bøger jeg læser: 3,2.
Hvor mange studenter der får topkarakter: 6347.
"Lazlo læser højt for Hauser og Wallner -
- af 1. akt af jubilæumsstykket."
TANDLÆGE
- Vi skriver ikke på et teaterstykke. - Du behøver ikke fortælle mig noget.
- Jamen, jeg vil gerne. Det er... - Du må ikke sige det!
Tænk, hvis jeg er så upålidelig, som dine venner siger.
Jeg bliver hos dig. Uanset hvad.
... der har skrevet rapporten, betoner -
- at der ikke er nogen patentløsning på at redde skovene.
Det tysk-tyske forhold er spændt. Spiegel offentliggjorde i dag -
- som forsidehistorie en tekst af en anonym østtysk forfatter -
- om selvmord i DDR.
Anledningen var en række østberlinske kunstneres selvmord -
- senest teaterinstruktøren Albert Jerska.
Han havde haft arbejdsforbud i 7 år og tog sig af dage 5. januar i år.
I 1977 ophørte DDR med at offentliggøre selvmordsstatistikker.
Det år var Ungarn det eneste europæiske land med en højere rate.
- Ja, hr. General... - De er en elendig amatør, Grubitz!
Jamen, gennem vores mand på Spiegel når vi har fået en blåkopi af originalen.
- Nå, og hvem har så skrevet den? - Det vidste han ikke, men vi kan...
De er håbløs! Giv mig nogle navne.
- Så snart oplysningerne foreligger. - Ellers er De dødsens.
Andrea, hvor er skrifteksperten?
Så skrivemaskinen er produceret i DDR med eksport for øje.
Sandsynligvis Kolibri-modellen fra VEB Groma Kontormaskiner.
Havde forlægget været med sort farve, kunne jeg sige det mere sikkert.
- Hvem har sådan en? - De benyttes ikke i vores republik.
Hvabehar? Hvad bruger Hauser?
Journalisten Paul Hauser bruger Valentino-modellen fra Olivetti.
- Der er anslagsvinklen mere lodret. - Ja, ja. Og Waller?
Skriver på en Optima Elite.
- Georg Dreyman? - Han skriver sine udkast i hånden.
Og så skriver ham dem rent på en Wanderer Torpedo.
Han har aldrig skrevet på andet.
Hvor stor er så denne Kolibri-skrivemaskine?
En af de mindste, industrielt fremstillede maskiner.
19,5 cm x 9 cm x 19,5 cm.
Ikke sværere at smugle end en bog.
Tak. De kan godt gå.
Farvel, kammerat.
DEN HEMMELIGE SELVMORDS-STATISTIK
Andrea, ring op til kaptajn Gerd Wiesler.
Gruppen er udmattet af at skrive så meget.
- Ja? - Har du hørt om den her artikel?
- I Spiegel, ja. - Hvordan det?
Hauser ringede til Dreyman og fortalte det.
Det her er meget vigtigt for min karriere og for din.
Sagde han, hvem der stod bag? Eller har du nogen ideer?
Jeg mener ikke, han nævnte noget. Nej, det gjorde han ikke.
En spiegelredaktør gik den 27. over Bornholmer-Strasse-overgangen -
- og opholdt sig her i fire timer. Gregor Hessenstein.
Afd. 6 fulgte ham til Prenzlauer Berg, men tabte ham af syne.
- Havde han kontakt med Dreyman? - Ville jeg ikke have noteret det?
Jo, selvfølgelig. Men teksten lugter af forfatter.
Det ville undre mig, hvis jeg tog fejl. Så hold ørene åbne.
Lort!
Stig ind.
Hvis en medarbejder bedrager Dem, må De straffe ham efter bedste evne.
- Naturligvis. - Også en kvinde?
- Eller hvad? - Selvfølgelig.
Og enhver, der tjener en stor mand, er hans medarbejder, ikke?
Det kunne man godt sige. Ellers sådan er det jo nok.
Her henter hun sine illegale psykofarmaka. Christa-Maria Sieland.
De bør vide det. Det er Deres område.
Om hun skal knække nakken på det, er helt op til Dem.
Men jeg vil ikke se hende på scenen mere.
Og forsvind så.
Luk døren.
Fru Sieland? Vær venlig at følge med. Vi har nogle spørgsmål.
Kom så.
Tja...
Kammerat Sieland, det satte punktum for en smuk karriere.
Det var synd. De var god.
Faktisk rigtig god.
Men det var lidt kort. Sæt Dem bare.
Hvafd laver en skuespiller, når han ikke spiller mere?
Er der...
Er der ikke noget, jeg kan gøre for Dem?
For statens sikkerhed?
Det er for sent.
Jeg kender mange af vore kunstnere. Jeg kunne finde ud af noget.
Det tror jeg gerne. Men det hjælper Dem ikke.
Jamen, måske er der noget andet, jeg kan gøre.
Noget, der ikke ville være helt ubehageligt for nogen af os.
De har desværre... Ja, hvordan skal jeg sige det?
...fået en stor mand til fjende. Derfor har jeg ikke frie hænder.
- Er der ikke en redningsplanke? - Desværre, frue.
Det skulle da lige være...
Når De nu omgås litterater og kunstnere.
De ved vel ikke noget om en artikel -
- der udkom i sidste uge i Spiegel? En artikel om selvmord?
Sikkerhedstjenesten, luk op!
Luk op!
Han har slukket lyset i arbejdsværelset.
Bryd døren op, før han tilintetgør bevismateriale.
Brækjern!
Det er ikke nødvendigt. Hvad er der galt, kammerat?
Vi skal gennemsøge lejligheden. Her er retskendelsen.
- Hvad leder De efter? - Det er hemmeligt.
Boysen og MÜller: Soveværelset. Greska: Køkken, bad, wc og entre.
Heise og Thomas: Stue og arbejdsværelse. I gang.
- Hvad brænder De i den? - Dårlige tekster.
En masse vestlig litteratur, hvad?
Det er faktisk en gave fra Margot Honecker.
- Status? - Alt går efter planen.
Vi har intet fundet ud over litteratur og aviser fra Vesten.
- Ingen tegn på det eftersøgte. - Var De grundig?
Ja, hr. Oberstløjtnant. Hvad gør vi nu?
- Hr. Oberstløjtnant? - Træk Deres mænd ud.
Skulle noget være beskadiget, kan De forlange erstatning.
Alt er sikkert helt i orden.
- Ja? - Jeg venter dig i morgen kl. 9.
Nå, nu siger jeg, hvad vi alle tænker: Det var Christa-Maria.
Stasi tog hende, os så forådte hun dig.
- Det var ikke hende. - Hvor ved du det fra?
Du sagde selv, at hun ikke var hjemme i går aftes.
Hun kender gemmestedet.
Ja, det gør hun.
Hvis du har ret i, at ransagningen handler om hende -
- så er hun faktisk vores største skytsengel.
Jeg skal møde oberstløjtnant Grubitz.
Kaptajn Wiesler.
Forhørslokale nr. 76.
Ja, kom ind.
Sæt dig.
Og?
- Hvad skulle det til for? - Og det spørger du mig om?
Hvad mistænker du Dreyman for?
Det var ham, der skrev Spiegel-artiklen.
Hvem siger det?
Kom med.
Her.
Jeg ved ikke, hvordan du kunne overse det her.
Men jeg ved, at du er god til forhør.
Og derfor giver jeg dig en sidste chance.
Send mig fange nr. 662. Hurtigt.
Er du stadig på den rigtige side?
- Ja. - Så skal du ikke kludre mere i det.
- Skal jeg fiksere fangen? - Nej, hun er meddeler. De kan gå.
De er altså min ledende officer?
Skriv!
Så led mig!
Om ti timer...
Nej, om ni og en halv siger hr. Roessing til publikum -
- at Deres helbred forhindrer Dem i at optræde.
Og det er sidste gang, De bliver nævnt i teaterverdenen.
Er det sådan, De vil have det?
- Fortæl, hvor bevismaterialet er gemt. - Der er ingen beviser.
Ingen skrivemaskine. Det fandt jeg på.
Det håber jeg ikke. For så må vi beholde Dem her.
En falsk udtalelse er det samme som mened. Det giver to års fængsel.
Dreyman skal også i fængsel. På grundland af Deres udtagelser.
Og det belastende materiale, vi fandt i lejligheden.
Frels Dem selv.
Hvis De vidste, hvor mange der sidder i fængsel, fordi de spiller helte.
Tænk på Deres publikum.
"Tænk på Deres publikum." Han har nogle sjove ideer.
Tænk på, hvad staten har gjort for Dem.
Hele livet.
Nu kan De gøre noget for staten. Og den vil vise sin taknemlighed.
Fortæl, hvor maskinen er gemt.
Dreyman får det ikke at vide. Jeg løslader Dem straks.
Og vi slår først til, når De er hos ham.
De kan sikkert sagtens spille overrasket.
Og i aften står De igen på scenen.
I Deres rette element.
Foran Deres publikum.
Fortæl, hvor materialet er.
Hvor er det?
I lejligheden.
Under dørtrinet.
Mellem stuen og entreen.
Man kan tage det af.
Mener De her? Sæt et kryds det rigtige sted.
De ser lidt medtaget ud. Husk, at De nu er meddeler.
Det giver forpligtelser mht. Konspiration og diskretion.
Men også privilegier.
Vagt! Find Wiesler.
Kaptajn Wiesler for forladt området, hr. Oberstløjtnant.
Jaså. Nå, men så kan De godt træde af.
Hvad gør en rytter, der falder af hesten? Op igen.
Gå hjem og få sovet ud.
Det, der er sket, har ikke noget med huset at gøre.
Nej, men med hele landet.
Jeg har været hos Kerschers, og de har intet vand. Jeg skal lige i bad.
Du havde nok travlt.
- Jeg overvåger jo stadig Lazlo. - Er de begge to hjemme?
Dagens rapport.
Den sidste rapport i operation Lazlo.
- Hvorfor har du ikke ringet? - Hvad?
Hvorfor ringede du ikke?
Jeg var ude på landet.
Gider du give mig neglebørsten?
Stasi har været her. De ransagede lejligheden.
Hvem?
Sikkerhedstjenesten. Luk op!
Bliv her.
Goddag, kammerat Dreyman. Jeg er oberstløjtnant Grubitz.
Jeg vil bare sikre mig, at arbejdet blev ordentligt udført i går aftes.
Arbejdsværelset? Lad os starte der.
Find ud af, om der er sedler gemt i nogen af bøgerne.
Nå, hvad har vi her?
Dørtrinet er vist ikke helt kosher.
Kunne det mon være et hemmeligt skjulested?
Lad hende gå. Hun er ikke under mistanke.
Hun spillede komedie...
Jeg kunne ikke stå imod. Jeg kan aldrig gøre det godt igen.
Der er ikke sket noget, hører du? Jeg fjernede maski...
Tilgiv mig. Tilgiv mig...
De og Deres mænd kan køre tilbage. Indsatsen er afsluttet.
Kammerat Dreyman, jeg har afsluttet indsatsen.
Vi må have fået et falsk tip. Det beklager jeg.
Kom.
Du skal ikke gøre dig nogen illusioner, Wiesler.
Din karriere er forbi.
Selvom du var for snedig til at efterlade nogen spor.
Du kommer højst til at dampe breve op i en kælder indtil pensionen.
Det er de næste 20 år.
20 år!
Det er lang tid.
Mihail Gorbatjov valgt som partisekretær i Sovjetunionen.
4 ÅR OG 7 MÅNEDER SENERE
Muren er åbnet.
Muren er åbnet!
Grænsevagterne har åbnet porten. Jublen er enorm.
Folk strømmer ud i tusindvis. Det er helt utroligt!
Kære lyttere, den 9. november 1989 vil gå over i historien.
2 ÅR SENERE
Jamen, kæreste barn, hvad er der?
Din Arthur lever ikke mere.
Arthur?
Tror du ikke, du tager fejl? Jeg så ham i morges.
Nej, søster. Tro mig. Han styrtede i døden.
De trofaste mænd stod omkring ham, som I står omkring mig.
Og på trods af den høje sol kastede de 7 skygger på han ædle lig.
Det store, stærke hjul havde knust ham.
Jeg ser det, men ville hellere se enhver anden forskrækkelighed.
Hvorfor kan jeg ikke slippe for disse syner?
Elena, gå hjem med din sorg.
Jeg gør dit arbejde færdigt.
For mange minder?
Jeg kunne heller ikke holde det ud.
Men hvad hører jeg til Dem?
De har intet skrevet siden Murens fald.
Det er ikke så godt.
Efter alt det, vores land har investeret i Dem.
Men jeg forstår Dem faktisk godt.
Hvad skal man skrive om i forbundsrepublikken?
Der er intet at tro på og intet at kæmpe imod.
Det var bedre i vores lille republik Det er der mange, der forstår nu.
- Der er noget, jeg må spørge om. - Spørg løs, kære Dreyman.
Hvorfor blev jeg aldrig afhørt? De lod alle andre overvåge.
Hvorfor ikke mig?
De var under totalovervågning.
- Vi vidste alt om Dem. - "Totalovervågning"?
Spækket med mikrofoner. Det fulde program.
Umuligt.
Så kig bag lyskontakterne.
Vi vidste alt.
Vi vidste sågar, at du ikke rigtig kunne sørge for vores lille Christa.
Tænk, at folk som Dem har ledet mit land engang...
FORSKNINGS- OG MINDECENTER
VELKOMMEN
De må have lidt tålmodighed. Deres sag indeholder en hel del.
Det er ordnet kronologisk. Det gamle ligger øverst -
- og det nye nederst.
Det må jeg nok sige!
Operation Lazlo vedrørende Georg Dreyman.
Mistanken hidrører fra minister Bruno Hempf.
Lazlo modtager dagligt med kurer Frankfurter Allgemeine.
Jeg foreslår, at det får lov at passere -
- så der ikke opstår mistanke om overvågningen.
Lazlo og CMS pakker gaver ud. Derpå sandsynligvis samleje.
Besøg af Paul Hausers onkel fra Vestberlin.
De fortalte ham om det stykke, Hauser og Lazlo skrev -
- til republikkens 40-års-jubilæum.
Vi afventer nærmere oplysninger om det planlagte jubilæumsstykke.
Handling i første akt: Lenin er i konstant fare.
Trods stigende ydre pres holder han fast ved sine revolutionære planer.
Lenin er udmattet.
HGW.
HGW xx/7.
Jeg, hrista-Maria Sieland, forpligter mig frivilligt -
- til et uofficielt samarbejde med Sikkerhedstjenesten.
Beslutningen hidrører fra min overbevisning om...
Georg Dreyman skrev Spiegelartiklen "Om en, der kom over".
Han fik hjælp af journalisten Paul Hauser og...
hrista-Maria Sieland blev anholdt den 10. marts kl. 21.20 -
- efter anmodning fra minister Hempf, grundet pillemisbrug.
11. marts kl. 13.50 blev hun kørt til byen -
- efter at have afsløret, hvor Lazlo skjulte materialet -
- og signeret meddelerdokumentet under dæknavnet Marta.
Kl. 13.50? Jamen, hvornår...
Efter den mislykkede ransagning den 11. marts 1985 -
- og meddeleren Martas død bliver operation Lazlo indstillet.
Note: HGW kan fra dags dato ikke længere forfremmes.
Tvangsforflyttet til afdeling M med den anbefaling -
- at han ikke kan overdrages noget selvstændigt ansvar.
10.50: Rapport om overvågning af Lazlos hus.
KI. 15.10 ankommer Marta direkte hjem fra Hohenschönhausen.
Ransagelse og rapportering følger.
Slut på operation Lazlo. HGW, kl. 15.15.
Hvem er HGW xx/7?
Stands.
Tilbage til Hufelandstrasse.
2 ÅR SENERE
Goddag.
SONATE FOR DET GODE MENNESKE
Tilegnet HG xx/7 i taknemlighed.
29,80. Skal den pakkes ind?
Nej. Det er til mig selv.